- Tidligere: - Krogene er lavet af mennesker.
Kade Prurnell. FBIs tilsyn.
Jeg erklærer mig uskyldig.
Så får du en dødsdom.
- Hvilket forsvar, tror du, jeg har? - Du havde ingen kontrol.
Og du husker ikke, hvad du gjorde.
Forræderi var det eneste, der føltes ægte for mig.
- Jeg stolede på dig. - Lad mig hjælpe dig.
- Jeg har brug for din hjælp. - Vi efterforskede dine påstande.
Vi fandt intet. Du stod over Cassie Boyles lig og beskrev dig selv.
- Nej, Lecter. - Du tror, Will er uskyldig.
- Jeg ved ikke, hvad jeg tror. - Jeg tror, han stadig vil redde liv.
Mr Graham, tiden er inde.
Lad mig fortælle jer om en stille FBI-instruktør-
- som skulle give en psykologisk profil af en morder.
Garret Jacob Hobbs, "Minnesota Shrike".
Han dræbte piger, der lignede hans datter.
Han dræbte dem, og han spiste dem.
Will Graham forstod hans tankegang.
Han skød Hobbs, da han skar sin datters hals over.
Will Graham reddede Abigail Hobbs-
- men den profil, han havde lagt for faren, var så livagtig-
- at han ikke kunne undslippe den.
Se! Se!
Og i en bevidstløs tilstand dræbte han yderligere fire kvinder.
Cassie Boyle.
Marissa Schurr.
Georgia Madchen.
Abigail Hobbs.
Han reddede Abigail Hobbs fra faren, men ikke fra sig selv.
Han dræbte hende, og han spiste hende.
Han spiste i hvert fald hendes øre.
Hvad der skete med resten af Abigail Hobbs-
- er låst væk i Grahams traumatiserede sind, eller det påstår han.
Der er noget andet, I bør vide om Will Graham.
Han har en usædvanlig visuel hukommelse.
Han har stor indsigt i menneskets vilkår.
Og jeg vil påstå, at han er den klogeste i dette lokale.
Han er i stand til at skabe en psykologisk profil-
- af en helt anden type morder.
En, der skulle blive hans alibi.
Sandhedens øjeblik.
Hvis jeg bare vidste, hvad sandheden var.
Du har gode instinkter.
- Mine instinkter er ikke overbevist. - Det er mine.
Med fordelen af ikke at være personligt knyttet til den anklagede.
- Så jeg kan ikke være upartisk? - Jo.
Men lige nu er du det ikke. Du må tro på noget.
Så længe der er grund og beviser til at tro.
Du har både grund og bevis.
Will Graham spiller et spil.
Jeg forstår, at det kan være svært at acceptere.
Gør du?
Det er lettere at være den, der ikke så sin ven lide-
- end at være chefen i FBI, der ikke så en morder lige foran ham.
Der er en grund til, du vidner for anklageren, agent Crawford.
Mind mig om, hvad den er.
Hvis du ikke kan repræsentere din egen tro, så repræsenter FBIs.
Agent Crawford?
Slip dig selv fri, Jack.
Hvordan mødte De Will Graham?
Da "Det onde sinds museum" åbnede. Han brød sig ikke om navnet.
Han mente, det mytologiserede banale og grusomme mænd-
- som ikke burde ses som "superskurke".
- Hvad var Deres første indtryk? - Intelligens.
Og arrogance. Og højst sandsynligt i spektret.
Derfor blev han ikke ansat i FBI. Han bestod ikke testene.
- Ja. - Var han kvalificeret til felten?
- Under mit opsyn. - Og han kunne tænke som en morder?
- Han kunne tænke som alle. - Det lyder som en superskurk.
Fem grusomme mord.
Over 40 fysiske beviser, som viser, at Graham kan tænke som en morder-
- fordi han er en. Han var ikke plaget af sit arbejde.
Will Graham nød det dække, det gav ham til at udføre sine forbrydelser.
Jeg mener ikke, at det er sandt.
Agent Crawford?
Will hadede hvert et sekund af arbejdet.
Han lod ikke som om. Men jeg tvang ham til det.
- Hvorfor nægtede han så at stoppe? - Fordi han reddede liv!
Mere end en person advarede mig om, at jeg kunne knække Will.
Jeg ignorerede advarslerne.
Og nu sidder vi her.
Hvad drikker Jack Crawford?
Jeg må sende ham en meget dyr flaske.
- Han sagde, han drev mig til vanvid. - Han skabte dit forsvar.
- Han sagde ikke, jeg var uskyldig. - Uskyld er ikke en dom.
"Ikke skyldig" er det. Det er ikke jura, men reklame.
Reklame trivialiserer og manipulerer. Det er vulgært.
Det er loven også. Vi må skabe et ønske om at kende dig ikke skyldig.
Lige nu eksisterer det ikke her.
Vi får dem til at købe noget, de ikke behøver. De vil ikke have din uskyld.
Bevidstløshed i en pæn indpakning. Det kan jeg sælge.
Tager jeg moralske hensyn, får jeg dig dræbt.
Jeg tror, at jeg åbnede din post.
Du gjorde noget modigt for Will i dag.
Det kan have kostet mig mit arbejde.
Det lader ikke til at plage dig så meget, som jeg havde troet.
Jeg har ikke haft det bedre i ugevis.
Sådan er klarhed.
Sig mig, Jack... Var dit vidnesbyrd ment som en opsigelse?
Der er noget appellerende ved at forlade al larmen.
Jeg er tilfreds med at lade det gå, som det går.
Den magiske dør er altid tiltrækkende.
Gå igennem den og læg alle dine byrder bag dig.
Jeg har viet mit liv til døden.
Og nu har døden fulgt dig hjem.
Den bor i dit hus.
Bella sørger for, at soveværelset ikke ligner en sygestue.
Der er blomster, men ikke for mange.
Hun insisterer på, at pillerne ikke er synlige.
Så jeg overvejer at tage hende med til Italien, hvor vi mødte hinanden.
Vi kunne...
Hun kunne dø der.
Jack.
Du er ikke syg.
Du behøver ikke at følge hende i graven.
Når Bella er borte, kan FBI stadig være der.
Siger du, at jeg ikke skal begå professionelt selvmord?
Som en ven siger jeg, at du ikke skal fremtvinge noget.
For den kortvarige følelsesmæssige tilfredsstillelse.
Små blodkar. Øret blev skåret af et lig for under 48 timer siden.
- Før retssagen startede. - Øret er rent.
Konvolutten har kun buddets og advokatens fingeraftryk.
Vi ved, at Will Graham ikke gjorde det.
Timingen var planlagt. Øret skulle falde ved starten af Wills retssag.
Sådan en gave har stor betydning.
- En gave fra hvem? - Will påstår, at en anden er skyldig.
Han sagde, at den person var dig.
Måske havde han halvt ret.
I laver vel grin?
Du lader til at have en beundrer.
Tror du, at nogen sendte et øre af beundring?
Grænserne for, hvad der regnes for normalt, snævres ind.
Uden for dem kan dette være ment som en hjælpsom gestus.
Hvor langt ville du gå for at hjælpe mig?
Det var ikke faldet mig ind at sende dig et øre.
Men jeg er taknemmelig for, at nogen gjorde.
Taknemmelighed har en kort halveringstid.
Det kan tvivl også have.
Jeg har nye tanker om, hvem du er.
Der er meget muligt en anden morder.
Jeg ønsker, at der er.
En del af dig mistænker stadig mig.
Jeg ved ikke længere, hvad nogen er i stand til. Mindst af alle mig selv.
Men...
Jeg ved, at der ikke er nogen beviser mod dig.
Det har der aldrig været.
Ved at anklage dig fremstår jeg vanvittig.
Jeg er ikke vanvittig.
Ikke længere.
Og måske er du ikke skyldig.
Dette øre er en mulighed.
Hvis en anden er ansvarlig, ønsker han måske at blive set nu.
Hvorfor vil han ses nu?
Din skæbne interesserer ham.
Anklageren kalder Freddie Lounds.
Jeg sværger at sige den fulde sandhed og intet andet.
Vil De beskrive Deres forhold til Abigail Hobbs?
Vi stod hinanden nært. Jeg hjalp hende med en bog om faren.
Talte De og Abigail om Will Graham?
Abigail fortalte mig-
- at hun troede, at Will Graham ville dræbe og kannibalisere hende.
Hun havde ret.
Jeg burde have lyttet til hende.
Bebrejder De Dem selv for hendes død?
Jeg bebrejder Will Graham.
Tak. Deres vidne.
Miss Lounds.
Vil De fortælle mig, hvor mange gange De er blevet sagsøgt for injurier?
- Seks. - Undskyld?
- Seks. - Seks. Hvor mange endte i forlig?
Seks.
Tak. Intet yderligere.
Forsvaret kalder dr. Alana Bloom.
Jeg mener, Wills empatiforstyrrelse sammen med hjernebetændelse...
Må vi gøre det på denne måde?
Du skal ikke gøre det for første gang i retten.
Havde De og den anklagede ikke et romantisk forhold?
- Er det relevant? - Det er relevant for dit vidnesbyrd.
I retssalen vil alle dine følelser for Will Graham blive bedømt.
Hvis du stirrer sådan, vil det undergrave dig, mig og ham.
Mit vidnesbyrd er baseret på...
Du er betaget af ham, og det er sødt, men ikke vores forsvar.
Og Vega vil lugte det, som om du trådte i det og trak det med ind.
Havde De og Will Graham et romantisk forhold?
Jeg har ingen følelser for Will. Jeg har professionel nysgerrighed.
Det kan jeg lide. "Professionel nysgerrighed" lyder så ligegyldigt.
Hvis du ikke ser ud, som om du lyver, når du siger det.
Men det gjorde du ikke.
- Har I identificeret øret? - Nej, kniven.
Den er Will Grahams. Den passer med Abigail Hobbs øre og dette.
Den blev indleveret til retten som bevis og hentet af retsbetjenten-
- Andrew Sykes, men den kom aldrig tilbage.
Ret godt, ikke sandt?
Af sted!
De ville give os en varm velkomst og sørge for, at vi fandt noget.
Et fængslende teaterstykke.
Betjenten ligger på et hjortehoved.
Glasgow-smil. Morderen skar øret af og tændte ild.
Will Grahams største hits.
Kan vi have taget så fejl?
Af Will Graham? Nej. Han tager nærmest selfies med ofrene.
Beviserne var umiddelbare og præsenteret. Som en gave.
Det sagde Will om Cassie Boyle på marken. "Markkabuki".
Der var ingen beviser før eller efter Wills anholdelse.
Han spiste en piges øre! Det var i hans mave.
Vi skulle have taget en afføringsprøve.
- Jeg sagde, at vi skulle... - Stop!
Hvordan vil dette påvirke Wills retssag?
Dette mord kaster tvivl over sagen mod Will Graham.
- Dit hold kom med beviserne. - Overvældende beviser.
Så forstår du, hvor vigtigt mit spørgsmål er?
Er du sikker på, at du ikke forsøger at dulme din egen skyld?
- Ja. - Jeg er ikke sikker.
Andrew Sykes blev lemlæstet på samme måde, som Will angiveligt gjorde.
- Det er ikke offentliggjort. - Han nægter ikke at have dræbt dem.
Hans forsvar er bevidstløshed. Han erkender handlingen, ikke ansvaret.
Will har konstant hævdet at være uskyldig.
- Dette vil føre til et nyt forsvar. - Det må mr Brauer sige, ikke du.
Ja, hr. Dommer.
Will Graham manifesteres offentligt som introvert.
Han vil have os til at tro, at han er nær autisme i spektret-
- men han hævder også at have en empatiforstyrrelse.
De vælger Deres ord med omhu, dr. Chilton.
De valgte ordet "hævder".
Will Graham er aldrig diagnosticeret. Ingen må teste ham.
Han har skabt en personlighed for at skjule sin natur.
Selv ikke Jack Crawford kunne se gennem den.
Men det gjorde De?
Vi havde intet personligt forhold, han kunne manipulere.
Jeg har objektivt undersøgt ham og de forbrydelser, han anklages for.
Disse mord var velovervejede og kontrollerede.
Den forvirrede mand, Graham spiller, kunne ikke have udført dem.
For den mand er fiktion.
Så De udelukker hjernebetændelsen som en årsag?
Han levede med den med hjælp fra sin neurolog.
Som han dræbte.
Er Will Graham en intelligent psykopat?
Der findes endnu ikke et navn for, hvad Will Graham er.
Han dræber metodisk, og jeg tror, han vil dræbe igen-
- hvis han fik muligheden.
Tak, dr. Chilton.
Deres vidne.
Dr. Chilton, Will Graham fangede mordere for FBI.
Står det ikke i kontrast til ham som en koldblodig morder?
Nej. Will Graham drives af forfængelighed og egne indfald.
Han har høje tanker om sin egen intelligens.
Ergo fangede han de andre mordere for at bevise, at han var klogere.
At redde liv er lige så ophidsende som at afslutte dem.
Han kan lide at spille Gud.
- Min beundrer? - Ja.
Den kriminaltekniske rapport.
Hvad ser du?
Jeg skyder mr Sykes en gang.
Så kollapser lungerne, og hjertets aorta og lungepulsåre rives op.
Han vil dø i troen på, at vi var venner.
Det er hans sidste tanke.
Hans død er ikke personlig.
Han er blot blækket, hvorfra mit digt flyder.
En hyldest.
Dette er mit værk.
Det er ikke den samme morder.
Han dræbte sit offer først og lemlæstede ham så.
Cassie Boyles lunger blev fjernet, mens hun stadig trak vejret.
Georgia Madchen blev brændt levende. Det, jeg fandt af Abigail-
- var skåret af, mens hendes hjerte slog.
Så dette er en sløv efterligning?
Det vidste du allerede.
Jeg ville gerne have taget fejl.
Occams kost?
Overså du med vilje fakta i håbet om, at ingen ville bemærke det?
Du bemærkede det.
Jeg ville fordrive din tvivl en gang for alle.
Min tvivl om hvad?
Mig.
Jeg vil have dig til at tro på det bedste i mig.
Som jeg tror på det bedste i dig.
Dette gav os begge rimelig tvivl.
Det gav noget til at aflede opmærksomheden.
Denne tjener kan måske være din vej til friheden.
Selv Jack er klar til at tro, Will.
Det ville være en løgn.
- Jeg vil ikke have dig herinde. - Heller ikke jeg.
Så har du et valg. Denne morder skrev et digt til dig.
Vil du lade hans kærlighed gå til spilde?
Jeg er forvirret. Opgiver du din forsvarsstrategi?
Hele den sag, du har opbygget, midt i retssagen?
Spændende, ikke sandt?
- Mener du, det er fornuftigt? - Ikke bare fornuftigt.
Det er moderne.
En morder med alle kendetegnene fra Wills påståede mord er løs.
Tror du, han begik det, du står anklaget for?
Svar ikke på det. Det er irrelevant.
- Men er det sandt? - Du sidder på din høje hest.
Du er langt fra pointen: At din ven, Will Graham, bliver frikendt.
- Og din pointe er rimelig tvivl? - Det er en sejr.
- Sagen kan blive afvist. - Også en sejr.
Du kan ikke hævde bevidstløshed igen.
Din hurtige diagnose var det bedste, vi havde.
Nu har vi noget bedre. Jeg indkalder dig ikke som vidne.
Hvem skal vidne i mit sted?
Jeg sværger at sige den fulde sandhed og intet andet.
Godmorgen, doktor.
Vil De beskrive Deres forhold til Will Graham?
Jack Crawford bad mig overvåge Wills følelsesmæssige helbred.
Jeg var aldrig hans psykiater.
Hvad var De så?
Jeg skulle være hans stabilitet.
- Det mislykkedes jeg med. - Hvordan det?
Jeg kunne ikke afgøre, om Wills tilstand kom sig af sindssyge-
- eller stress fra arbejdet for FBI.
Min fejl var, at jeg aldrig overvejede hans uskyld.
Ikke før mordet på en retsbetjent.
Hvordan kendte De til det?
Jack Crawford bad mig om at rådgive i sagen.
Han ville have en profil af morderen.
Så De mener, at det mord blev begået af den samme-
- som Will Grahams påstået mord?
Profiler er ikke bevis, men meninger.
- Jeg tillader det. - Tak, hr. Dommer.
Jeg mener, at der er alarmerende ligheder, ja.
Will Graham anklagede Dem for disse forbrydelser-
- men her aflægger De vidnesbyrd til hans forsvar.
Will kunne med rette ikke acceptere handlingerne som sine.
Et sind, som møder muligheden af at have begået noget sådant-
- vil finde en alternativ virkelighed at tro på.
- Bebrejder De ham ikke for det? - Nej.
Will Graham er, og vil altid være, min ven.
Deres vidne.
Dr. Lecter...
Hvad var dødsårsagen i mordet på retsbetjenten?
En kugle i hjertet.
Og hvad var dødsårsagen for Will Grahams påståede ofre?
- Lemlæstelse. - Det er noget andet end en kugle.
Ingen morders forbrydelser er helt ens. Lighederne...
Hr. Dommer, vidnets egne holdninger driver hans konklusioner.
Der er to mordere og to sager.
Der er ligheder nok til, at dette må anses som et forsvar.
Jeg vil ikke tillade dette forsvar, mr Brauer.
Tak, hr. Dommer.
Hele vidnesbyrdet her om stryges fra optegnelserne.
Dommeren lader til at være dræbt på kontoret-
- og trukket herud for at vises frem.
Retfærdigheden er ikke bare blind, men hjerne- og hjerteløs.
- Hvordan kom morderen så nær? - Ingen tegn på kamp.
- Lemlæstelsen var efter døden. - Han blev skudt i brystet.
Såret er væk, fordi han fjernede hjertet.
Der er et udgangssår. Han må have taget kuglen.
Et trofæ.
Doktor...
Med dommerens død kommer der ingen dom.
Det vil starte forfra, som om sagen aldrig fandt sted.
Hvorfor?
Psykopatisk vold er som oftest målrettet.
Et middel til et helt særligt mål.
Så morderen ville have sagen dømt ugyldig?
Det er en elegant, om end uortodoks, løsning.
Han redder Will fra en dom og redder hans liv midlertidigt.
Spørgsmålet er, om det er den samme morder.
Mener du, at Will stadig er anklaget?
Brugen af en pistol... Døden først, så lemlæstelse...
Jeg har det som St. Peter, som fornægter Will for tredje gang.
Jeg er ikke sikker på, at det er den samme.
Undskyld mig.
Morderen kontrollerede omgivelserne. Han efterlod meget få beviser.
Åh gud, Jack. Retssagen skulle jo afslutte det her.
- Men cirkusset er blot gjort større. - Og vi er klovnene.
Hvem er "vi", Jack?
Jeg røg af sporet.
Du må tvinge dig selv ud af denne tankegang.
Sagen var på galt spor før dette mord.
Det var den, fordi du ville tro på Will Graham.
Hvorfor risikerer du alt for ham?
En overbevisende påmindelse om faren ved at tro på andre, tak.
På et eller andet tidspunkt må alle efterlade nogen.
Du må slippe ham.
Ellers kan den, der efterlades i dag eller i morgen...
...være dig.
Will?
Jeg håbede, en dom ville få dig til at fokusere på at få det bedre.
At gøre det skete mindre skræmmende og forvirrende.
Jeg kan ikke bebrejde din advokat.
Tro på et juridisk system har aldrig været større trøst end en natlampe.
Der sker så mange justitsmord.
Når det handler om at identificere en psykopat...
Du kan let være fejldiagnosticeret.
Jeg er allerede blevet fejldiagnosticeret.
- Ikke af retten. - Nej.
Ikke endnu.
Da jeg gik ud af retssalen, kunne jeg høre mit blod.
Som en hul trommen af vinger.
Og så fik jeg den absurde følelse af, at hvem end denne morder er...
...så gik han ud af retssalen med mig.
Han vil forsøge at kontakte mig.
Hvad er det, han vil?
Han vil kende mig.
Hvad er det, du vil?
Jeg vil redde dig.
Trine Nørgaard www.broadcasttext.comï